Taxon Pinus wallichiana

Název taxonu

Pinus wallichiana

Vědecký název taxonu

Pinus wallichiana

Jména autorů, kteří taxon popsali

A. B. Jacks.

Český název

borovice himalájská

Synonyma (zahradnicky používaný název)

Pinus griffithii

Autor

Pavel Bulíř (pavel_bul_@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Nadřazená kategorie

Pinus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Iránsko-turanská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

široce rozšířena v pohoří Himaláj a Hindúkuš, od Afghánistánu až po Nepál.

Zařazení

Pěstitelská skupina

Jehličnatý strom stálezelený

Životní forma

Fanerofyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

25-30 m velký strom, s nápadnou široce kuželovitou závojovitě stavěnou korunou a vodorovně rozloženými větvemi.

Výhony

žlutohnědé, lysé, v mládí ojíněné a tedy modrozelené.

Pupeny

hnědavé, podlouhle vejčité, slabě pryskyřičnaté, krycí šupiny s bělavým lemem.

Listy

upořádané po 5-ti ve svazečku, zhruba 120-180 (200) x 0,7 mm velké, nasivělé či modrozelené barvy, na hranách jemně pilovité až modrobílé, pochvy zpravidla 1,8 cm dlouhé a již v prvním roce záhy opadavé, jehlice vyjma mladých výhonů zřetelně převisají.

Plody

podlouhle válcovitá šištice bývá 15-25 (30) x 3-4 cm velká, poměrně nápadně smolnatá a celkově mírně prohlá, postavena je na 3-4 cm dlouhých stopkách po 1-3 kusech na koncích větví, štítky plodních šupin jsou vyklenuté, podélně rýhované a do žluta zabarvené.

Kůra a borka

tmavě šedá a poměrně dlouho hladká (avšak kratší dobu než u P. strobus), později hnědošedá podélně mělce brázditá.

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

Pinus x schwerinii - mladé výhony jsou nápadněji modrozelené, zřetelně ojíněné a řídce chlupaté, vejčité pupeny jsou kratší a silně pryskyřičnaté, jehlice také kratší, zhruba 100-140 x 0,7 mm velké, méně povislé, celkově habitus poněkud řidší a závojovitý, šištice jen 10-15 (20) cm velká; Pinus strobus - koruna ve vyšším věku značně nepravidelná, často s nestejně dlouhými větvemi, výhony zeleno hnědé, řídce chlupaté, vejčité, slabě smolnaté a drobné pupeny, jehlice pilovité, na hřbetní straně tmavě zelené, na bocích s bělavými řadami průduchů, štětkovitě uspořádané na koncích větévek, štítky šištic jsou ploché a matně hnědé;

Dlouhověkost

krátkověká až středněvěká

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - poznámka

plně světlomilný druh, který při nedostatku světla záhy vyvětvuje a ztrácí ojehličení, pouze v mládí snáší dílčí přistínění.

Faktor tepla

omezeně mrazuvzdorná, v méně příznivých zimách může namrzat, nutno vysazovat na chráněná, závětrná, stanoviště, nejlépe do severních či východních expozic (problematické časně jarní a zimní slunce), použitelná v oblastech I-II.

Faktor vody

jednoznačně upřednostňuje polohy poněkud vlhčí, preferuje rovněž vyšší vzdušnou vlhkost, naopak nevhodná do zamokřených lokalit a do suchých stanovišť.

Faktor půdy

vyžaduje živnější stanoviště spíše na půdách těžších a hlinitějších.

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

X-III

Použití

doplňkový druh, nápadná solitéra výrazná nejen svým celkovým závojovitým charakterem, ale i velkými atraktivními šišticemi, pro její omezenou mrazuvzdornost lze doporučit do širšího pěstování příbuzný a mnoha vlastnostmi podobný, avšak mrazuvzdornější druh - Pinus x schwerinii.

Choroby a škůdci

v oblastech s vyšším výskytem rzí a dalších houbových chorob jehlic může být vizuální kvalita jedinců problematická.

Růstové i jiné druhově specifické vlastnosti

obstojně toleruje znečištěné prostředí a ovzduší.

Množení

Množení

Přímý výsev, Roubování, Roubování - Kopulace a Roubování - Za kůru

Množení - poznámka

původní druh převážně generativně, méně často i roubováním na 5-ti jehličkaté mrazuvzdornější druhy.

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

BZA - Staré arboretum - sever / Botanická zahrada a arboretum Brno

Park - Růžový rybník a za turbínou / Zámecký park v Lednici