Taxon Pinus peuce

Název taxonu

Pinus peuce

Vědecký název taxonu

Pinus peuce

Jména autorů, kteří taxon popsali

Griseb.

Český název

borovice rumelská

Synonyma (zahradnicky používaný název)

nepoužívají se

Autor

Pavel Bulíř (pavel_bul_@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Nadřazená kategorie

Pinus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Atlanticko-eurosibiřská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

rozšířena v horském a vysokohorském pásmu v Bulharsku, Makedonii, Albánii a Černé Hoře.

Zařazení

Pěstitelská skupina

Jehličnatý strom stálezelený

Životní forma

Fanerofyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

15-20 (25) m velký strom, s poměrně pravidelně stavěnou,hustou, štíhle vejčitě kuželovitou korunou a s nápadně zašpičatělým vzrůstným vrcholem. Větve v mládí vystoupavě orientované, později vodorovně rozložené.

Výhony

mladé výhony leskle zelenavé, lysé, starší šedohnědé.

Pupeny

pryskyřičnaté a štíhle vejcovité.

Listy

upořádané po 5-ti ve svazečku, nejčastěji 60-100 x 0,7-1 mm velké, šedozelené barvy (šedavé řady průduchů jsou pozorovatelné ze všech stran), jehlice ostře přišpičatělé, na hranách pilovité, zhruba 1,5-1,8 cm dlouhé pochvy opadávají již v prvním roce.

Plody

šištice obvykle 8-12 (15) x 3-4 cm velké, vejčitě válcovitého tvaru, jsou pouze tence dřevnaté, postaveny na krátkých stopkách na koncích větévek, štítky plodních šupin podélně rýhované a pod špicí náhle vyklenuté, celkově do žluta zabarvené.

Kůra a borka

dlouho hladká, šedohnědá, později ve vyšším věku šedohnědá, jen slabě šupinkovitá.

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

Pinus strobus - koruna ve vyšším věku značně nepravidelná, často s nestejně dlouhými větvemi, výhony zeleno hnědé, řídce chlupaté, vejčité, slabě smolnaté a drobné pupeny, jehlice pilovité, na hřbetní straně tmavě zelené, na bocích s bělavými řadami průduchů, štětkovitě uspořádané na koncích větévek, štítky šištic jsou ploché a matně hnědé; Pinus flexilis - širší pravidelně kuželovitá koruna, jehlice celokrajné - nedrhnou, řady průduchů patrné i na hřbetní části jehlice, štětečkovitě nahloučené na koncích a dopředu směřující, šištice robusnějí a dřevnatější, jejich plodní šupiny odstávají až v pravém úhlu; Pinus monticola - koruna úzce kuželovitá a nápadně přeslenitá, výhony žluté až červenavě hnědé, pýřité, jehlice velmi jemně pilovité, tuhé a tupě zakončené, na bocích bělavě sivé, šištice k oběma koncům zůžené.

Dlouhověkost

středněvěká až dlouhověká

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - polostín

✓

Faktor světla - poznámka

zejména v mladším věku dokáže obstojně snášet přistínění (přirozeně vydrží i v podrostech), vedle P. strobus, další druh použitelný do hůře osvětlených stanovišť, mezi borovicemi cenná vlastnost.

Faktor tepla

dobře mrazuvzdorná, vhodná zejména do oblastí III-V.

Faktor vody

upřednostňuje polohy poněkud vlhčí, podobně jako P. strobus či P. cembra, lépe tedy používat na stanoviště alespoň čerstvě vlhké, preferuje rovněž vyšší vzdušnou vlhkost, nevhodná do zamokřených lokalit.

Faktor půdy

nejvhodnější jsou minerálně bohatší půdy, vždy však na kyselých podkladech, je-li zajištěno dostatek vláhy roste dobře i na stanovištích kamenitých a písčitých.

Faktor půdy - vápnostřežný

✓

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

X-III

Použití

doplňkový druh, solitéry a skupiny, cenný svou tolerancí k vyšší míře zastínění a tolerancí k napadání rzí vejmutovkovou - Cronartium ribicola.

Choroby a škůdci

významnější se nevyskytují.

Růstové i jiné druhově specifické vlastnosti

poněkud pomaleji rostoucí dřevina, toleruje znečištěné prostředí a ovzduší.

Množení

Množení

Přímý výsev, Roubování, Roubování - Kopulace a Roubování - Za kůru

Množení - poznámka

původní druh generativně, kultivary, které jsou však pěstovány zřídka roubováním.

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

BZA - Jižní svahy / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Okolí alpinkového skleníku / Botanická zahrada a arboretum Brno