Taxon Pinus contorta

Název taxonu

Pinus contorta

Vědecký název taxonu

Pinus contorta

Jména autorů, kteří taxon popsali

Dougl. ex Loud.

Český název

borovice pokroucená

Synonyma (zahradnicky používaný název)

nepoužívají se

Autor

Pavel Bulíř (pavel_bul_@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Nadřazená kategorie

Pinus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Cirkumboreální oblast, oblast Skalistých hor (severozápad SA) a oblast Sierra Madre (jihozápad SA)

Biogeografické regiony - poznámka

velký areál v západní části Severní Ameriky od Aljašky až téměř ke Kalifornii, rozšířena také ve Skalistých horách. Vyskytuje se prakticky od hladiny Pacifiku až vysoko do hor.

Zařazení

Pěstitelská skupina

Jehličnatý strom stálezelený

Životní forma

Fanerofyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

10-15 m velký strom, někdy však jen keřovitého vzrůstu dosahující velikosti sotva 5m, na příznivých stanovšitích vytváří krátký průběžný kmen, na méně příznivých lokalitách vytváří četné vícekmené tvary a silné větve i kmeny jsou křivolaké, koruna uvedené dřeviny je kuželovitá, dosti často nepravidelná.

Výhony

mladé letorosty mají zelenohnědou barvu a mohou být sivě ojíněné, později vyzrálé výhony jsou červenohnědé, lysé, terminální výhony mohou být dvoučlánkové.

Pupeny

protáhlé, červenohnědé a silně pryskyřičnaté, často až s krystaly pryskyřice na povrchu.

Listy

tmavozelené jehlice jsou uspořádány ve svazečcích po dvou, jsou zřetelně zakřivené a k sobě vzájemně přilehlé, zřetelně pokrucené jsou také podél své osy, nejčastěji 50-70 (80) x 1,5-2 mm velké, na terminálních výhonech až přeslenitě uspořádané.

Plody

vejčitě kuželovité šištice dosahují 3-6 cm, jsou zřetelně asymetrické a dlouho vytrvávají na stromech. Často jsou pozorovatelné i na již odumřelých větvích, uspořádané po 2 či více kusech v přeslenu, štítky plodních šupin jsou zakončeny tenkým lámavým hrotem.

Kůra a borka

již záhy v mládí drobně mozaikovitě rozpraskaná, hnědočerná

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

Pinus banksiana - jehlice krátké, tlusté a spíše světle zelené nebo žlutozelené, po 2 ve svazečku, s obvyklou velikostí 30-50 x 2 mm, nepravidelně pokřivené a vzájemně ve tvaru písmene "V" odstáté jehlice, štítky plodních šištic zakončené malým pupkem a jsou bez ostnů.

Dlouhověkost

středněvěká

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - polostín

✓

Faktor světla - poznámka

snáší jen lehké přistínění, avšak současně poněkud vyšší než např. Pinus sylvestris a další silně světlomilné borovice, jednoznačně upřednostňuje stanoviště dostatečně osvětlená, při nedostatku světla rovněž chřadne.

Faktor tepla

poměrně dobře mrazuvzdorná, vhodná především do oblastí I-III (IV.)

Faktor vody

velmi tolerantní druh rostoucí jak na suchých stanovištích tak na lokalitách zamokřených, přirozeně upřednostňuje stanoviště čerstvě vlhká či vlhká.

Faktor půdy

velmi nenáročná, dobře roste i na půdách písčitých, kamenitých, devastovaných a obecně minerálně chudých, obstojí i na skalách. V těchto extrémních podmínkách lépe prosperuje na vlhčích lokalitách.

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

X-III

Použití

především skupinové, na půdy chudé, devastované a do poloh silně degradovaných, také v místech, kde může dobře vyniknout její křivolaký růst a mnohdy řídký vzhled.

Růstové i jiné druhově specifické vlastnosti

v prvních 20 letech života poměrně rychle roste,dobře snáší znečištění a mětské prostředí.

Množení

Množení

Přímý výsev

Množení - poznámka

takřka výhradně generativně

Odrůdy

var. latifolia - přirozeně rozšířená varieta základního druhu, vyznačující se větším vzrůstem, až 25 m velká, s průběžným kmenem, červenohnědou borkou a delšími jehlicemi (60-70 x 1,7 mm), rovněž méně asymetrickými šišticemi, mnohdy častější v pěstování než typ popisovaný výše.

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

BZA - Okolí alpinkového skleníku / Botanická zahrada a arboretum Brno

Park - Velký okruh / Zámecký park v Lednici