Taxon Juniperus rigida

Název taxonu

Juniperus rigida

Vědecký název taxonu

Juniperus rigida

Jména autorů, kteří taxon popsali

S. et Z.

Český název

jalovec tuhý

Synonyma (zahradnicky používaný název)

nepoužívají se

Autor

Pavel Bulíř (pavel_bul_@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Nadřazená kategorie

Juniperus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Čínsko-japonská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

rozšířen především v Japonsku, Koreji a Číně.

Zařazení

Pěstitelská skupina

Jehličnatý strom stálezelený a Jehličnatý keř stálezelený

Životní forma

Fanerofyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

6-10 (12) m velký strom s kuželovitou a poněkud nepravidelnou korunou či nepravidelně zavětvený keř, vždy se závojovitě převisajícími, tenkými větévkami.

Výhony

světle žlutohnědé, později čokoládově hnědé a zřetelně trojhranné.

Listy

jsou výhradně jehlicovité, od větvičky nápadně odstáté, uspořádané v trojčetných přeslenech a takřka radiálně, obvykle jsou 15-25 mm dlouhé, relativně štíhlé, na koncích špičaté a pichlavé. Jejich báze nesbíhá po větvičce. Celkově spíše žlutozelené, na vrchní straně hluboce žlábkovité a s úzkým šedavým pruhem průduchů doprovázeným širokými zelenými okraji, na rubové straně zřetelně kýlnaté.

Květy

dvojdomé.

Plody

hnědo černé, na povrchu sivě ojíněné, zdužnatělé šištice jsou více méně kulovité, obvykle 6-8 mm velké, dozrávají 2. rokem.

Kůra a borka

vláknitě odlupčitá, zprvu čokoládově hnědá, později šedohnědá, loupe se v podélných pruzích.

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

Juniperus communis - vystoupavá vřetenovitá či kuželovitá koruna, větvičky nepřevisavé, výhony světle hnědé, jehlice kratší (10-15 mm), na svrchní straně s nápadnou bělavou kresbou a tamtéž bez vyniklého zeleného středového žebra, celkově stříbřitě tmavo zelené; Juniperus squamata - mladé výhony poněkud silnější a zelené, jehlicovité listy na bázi sbíhají po výhonu, na větvičce celkově hustě nahloučené a k ní lehce přitisklé, i odumřelé vytrvávají na větvičce; Juniperus procumbens - mladé výhony zelené a sivě ojíněné, podobné na J. squamata, ale na hřbetu jehlice při její bázi se dvěma bělavými skvrnami.

Dlouhověkost

středněvěký

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - poznámka

světlomilný druh snášející pouze lehké přistínění, přesto dílčí přistínění toleruje lépe než J. communis.

Faktor tepla

celkem dobře mrazuvzdorný, v méně příznivých zimách a zejména v předjaří na plném slunci mohou nejmladší větévky lehce namrzat, regeneruje dobře, použitelný v oblastech I-III.

Faktor vody

nenáročný ve vztahu k půdní i vzdušné vlhkosti, nehodí se do příliš vlhkých stanovišť.

Faktor půdy

má jen malé nároky na kvalitu půdního substrátu. Lze jej pěstovat podobně jako ostatní druhy jalovců na velmi chudých a mělkých půdách a rovněž tak i na rašelinných podkladech.

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

XI.-IV.

Použití

zatím jen málo používaný druh, který je potenciálně atraktivní jednak dílčí nepravidelností v utváření koruny, jednak také jejím závojovitým charakterem, vhodný jako solitéra, doplněk či do stylizovaných japonských a čínských zahrad.

Choroby a škůdci

významnější se nevyskytují.

Růstové i jiné druhově specifické vlastnosti

poněkud pomaleji rostoucí druh, toleruje znečištění a městské prostředí.

Množení

Množení

Přímý výsev, Řízkování, Polovyzrálé řízky, Osní řízky a Bazální řízky

Množení - poznámka

množen je prakticky pouze základní druh, a to jak generativně tak i vegetativně řízkováním.

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

BZA - Staré arboretum - jih / Botanická zahrada a arboretum Brno