Taxon Taxus cuspidata

Název taxonu

Taxus cuspidata

Vědecký název taxonu

Taxus cuspidata

Jména autorů, kteří taxon popsali

S. et Z.

Český název

tis japonský

Synonyma (zahradnicky používaný název)

nepoužívají se.

Autor

Pavel Bulíř (pavel_bul_@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Nadřazená kategorie

Taxus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Čínsko-japonská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

vyskytuje se v podobných lokalitách jako tis červený na území Japonska, Mandžuska, ale také v Koreji, na Sachalinu a Kurilách.

Zařazení

Pěstitelská skupina

Jehličnatý strom stálezelený a Jehličnatý keř stálezelený

Životní forma

Fanerofyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

jedinci generativního původu vytváří 8-10 (15) m velké stromy s kuželovitou až vejčitou, hustě zavětvenou korunou a středně těžkou texturou. Na málo příznivých lokalitách vytváří jen rozložité keře. Jedinci vegetativně množení vytváří pouze keřovité formy a dorůstají 5-6 m výšky. Mají zpravidla polokulovitý tvar a vystoupavě orientované větve.

Výhony

výhony jsou pokryté, podobně jako u ostatních tisů, sbíhavými bázemi jehlic. Mladé, 1-2 leté větévky, jsou na osluněných místech nažloutlé či žlutavé, někdy až načervenalé.

Pupeny

jsou nápadně žlutavé a na konci zaoblené. Bazalní krycí šupiny mají zřetelný kýl a trojúhelníkovitý tvar.

Listy

ploché zhruba 15-25 x 2,5-3 mm velké, měkké jehlice, jsou na líci leskle tmavo zelené, na rubu se dvěma nažloutlými širokými pruhy průduchů. Jsou krátce stopkaté a pozvolna náhle krátce zašpičatělé. Na hřbetě mají úzké a zřetelně vystouplé žebro. Na odstávajících bočních větvičkách jsou nepravidelně dvojřadě uspořádané. Na bujných a osluněných výhonech jsou pak jehlice uspořádány do tvaru písmene "V".

Plody

dvoudomá dřevina. Vejcovitá, slabě hranatá a jedovatá semena jsou uložena v červeném nejedovatém, na konci otevřeném míšku. Plod je zhruba 4-6 mm dlouhý.

Kůra a borka

jemně šupinatá a slabě odlupčitá. Odlupčitá v malých šupinách až na silnějších osách a ve vyšším věku. Má nevýrazné načervenalé zbarvení.

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

Taxus baccata - nápadně plátovitě odlupčitá červenohnědá borka, bazalní krycí šupiny pupenů bez kýlu, jehlice na odstávajících větévkách dvojřadě uspořádané, na líci tmavozelené, na rubu s hraškově zelenými řadami průduchů a zakončené protáhlou pozvolnou špičkou, mladé výhony rovněž hráškově zelené; Taxus x media - šupiny pupenů na bázi jen slabě kýlnaté, měkké jehlice jsou náhle zašpičatělé, na líci tmavozelené, na rubu se světle zelenými pruhy průduchů. Postaveny jsou dvojřadě nebo rozčísle dvojřadě. Mladé výhony mají zpravidla hráškově zelenou, případně slabě načervenalou barvu.

Dlouhověkost

dlouhověký

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - polostín

✓

Faktor světla - stín

✓

Faktor světla - poznámka

podobně jako u T. baccata, jde o dřevinu s vysokou přizpůsobivostí k množství světla. Snáší přímé oslunění až hluboký stín. Toleruje i úpal. Citlivý je snad jen na náhlé významné změny světelných podmínek.

Faktor tepla

velmi dobře mrazuvzdorný. Mrazem nebývá poškozován ani v nepříznivých podmínkách. Vhodný pro oblasti I.-IV. (V.).

Faktor vody

upřednostňuje vlhká a čerstvě vlhká stanoviště na propustných a vzdušných podkladech. Nízkou vzdušnou vlhkost toleruje dobře. Nesnáší vysokou hladinu podzemní vody a zamokření.

Faktor půdy

vyhovují mu živné a kypré půdy, které mohou být i mělké a skeletnaté. Dobře prosperuje prakticky na všech podkladech. Půdy mohou být písčité a kamenité.

Užitné vlastnosti

Období hlavního estetického projevu

XI-IV.

Použití

významný doplňkový druh, používaný v současnosti poměrně často, zejména v keřovitých výsadbách v soukromé i veřejné zeleni. Vhodný do rozsáhlých skupinových výsadeb, podrostů, ale i pro menší skupiny a solitéry. Vhodný k tvarování - na živé ploty, stěny, figury a pod. Při vizuálním vnímání je poněkud světlejší ve výrazu ve srovnání s velmi tmavě zeleným T. baccata.

Choroby a škůdci

významnější se nevyskytují.

Růstové i jiné druhově specifické vlastnosti

velmi dobře snáší znečištění a městské prostředí. Toleruje silně zastíněná i intenzivně osluněná stanoviště. Výborně snáší řez (dobře regeneruje), a to i do starého dřeva. Pomalu rostoucí dřevina. Jedovatá dřevina.

Množení

Množení

Přímý výsev, Řízkování, Polovyzrálé řízky, Vrcholové řízky, Osní řízky a Bazální řízky

Množení - poznámka

způsob rozmnožování určuje charakter habitu! Exempláře generativního původu rostou stromovitě. Jedinci vegetativního původu pak keřovitě. Nejčastěji rozmnožován výsevem a řízkováním.

Odrůdy

´Nana´- nízký kompaktní keř se široce, spíše vodorovně rozloženými větvemi, do 2 m.

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

BZA - Centrální část / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Hospodářská a zásobní zahrada / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Okolí alpinkového skleníku / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Okolí Zahrady miniatur / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Salicetum / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Staré arboretum - jih / Botanická zahrada a arboretum Brno

BZA - Staré arboretum - sever / Botanická zahrada a arboretum Brno

Park - Slovácká - Valtická / Zámecký park v Lednici

D 1: záhon pod okny laboratoří / ZF - D - Výsadby v okolí budovy D (roste na svahu směrem k historickému bytovému domu.)