Taxon Streptocarpus caulescens

Název taxonu

Streptocarpus caulescens

Vědecký název taxonu

Streptocarpus caulescens

Jména autorů, kteří taxon popsali

Vatke (1882)

Český název

tořivka lodyžnatá

Synonyma (zahradnicky používaný název)

Streptocarpus rivularis Engler, S. pallidiflorus Clarke

Autor

Jiří Uher (ji_uher@unknown.cz)

Kategorie

Druh

Vnitrodruhové jednotky

var. pallescens Engler

Nadřazená kategorie

Streptocarpus

Biogeografické regiony

Biogeografické regiony

Paleotropická květenná říše a Usambarská oblast

Biogeografické regiony - poznámka

Tanzania a Kenya - Kilimanjaro, Ngurdoto, Usambara a Uluguru

Zařazení

Fytocenologický původ

chledofyt, petrodofyt - na skalnatých i hlinitých podkladech při okrajích cest, také epiifyt mlžných horských lesů, mezi 1000-1600 m n.m.

Pěstitelská skupina

Interiérová rostlina okrasná květem

Životní forma

Chamaefyt

Popisné a identifikační znaky

Habitus

spoře větvená, až 0.5 m vysoká bylina s přímými nebo vystoupavými, vstřícně olistěnými, tlustými stonky

Kořen

adventivní kořeny z tenkých oddenků a nodů

Výhony

až 0.5 m vysoké, velmi masité se ztlustlou bází a nody, roztroušeně pýřité, vstřícně olistěné, často červeně naběhlé

Listy

krátce řapíkaté, vejčité nebo elipčité, do 0.1 m dlouhé, poněkud masité a sametově oděné, vespod hustě pýřité s vyniklou nervaturou

Květenství

květy vyvíjeny na drátovitých červených stopkách z paždí listů po 6-12 v jednostranně větveném květenství

Květy

různoobalné, pětičetné, dvoupyské (vzedmutý spodní pysk překrývá jícen), srostloplátečné s dlouhou korunní trubkou a velkými okrouhlými laloky, haplostemonické (ale dvě tyčinky staminodiální), nepříliš veliké, modropurpurové nebo bílé (potom často purpurově pruhované)

Opylovací poměry

Cizosprašná

Plody

červená, záhy hnědnoucí, úzce vřetenovitá a spirálně stočená tobolka (bez okrasné hodnoty)

Semena

velmi drobná, bradavičnatá

Možnost záměny taxonu (+ rozlišující rozhodný znak)

nejbližší kaulescentní druhy podrodu Streptocarpella (S. inflatus Burtt a S. holstii Engler) mají listy vespod jen po nervatuře vespod)

Dlouhověkost

relativně dlouhověká

Doba kvetení

Začátek doby kvetení

Únor

Konec doby kvetení

Říjen

Doba kvetení - poznámka

v kultivaci kvete prakticky celoročně

Nároky na stanoviště

Faktor světla - slunce

✓

Faktor světla - polostín

✓

Faktor světla - poznámka

produkce 10-14 klux, méně než 1 klux: prakticky bez přírůstků; k udržení kvality a kvetení v bytech nejméně 4-6 klux (opt.pro květní tvorbu 8-10 klux)

Faktor tepla

zakořenění listů: 20°C-24°C; po nahrnkování 20°C-24°C/18°C-20°C; pod 20°C rychlá květní tvorba na úkor kvality; pod 16°C Phytophthora

Faktor vody

množení 80% RVV, po nahrnkování do 70% RVV - za vyšší vlhkosti incidence Myrothecia! - voda 20°C (ne pod 16°C, ne na list!)

Faktor půdy

propustný lehký substrát - produkce často v baltské rašelině s perlitem (pH 5.8-6.8). EC do 1.4-1.8 mS/cm

Faktor půdy - vápnomilný

✓

Užitné vlastnosti

Použití

dárková květina, závěsné košíky, zelené stěny

Choroby a škůdci

početné deuteromycety (Colletotrichum, Alternaria, Myrothecium, Rhizoctonia); ze škůdců mšice (Idiopterus, Macrosiphium), molice (Trialeurodes), třásněnky (Frankliniella), obaleči (Cacoecimorpha), štítenky (Pulvinaria, Coccus, Saissetia), roztoči (Steneotarsonemus, Polyphagotarsonemus), háďátka (Meloidogyne, Aphelenchoides)

Doporučený spon pro výsadbu

produkce: v 10 cm hrnkách 80-100 hrnků na m2, po šesti týdnech rozestavění 36-54 hrnků na m2

Množení

Množení

Předpěstování sadby, Řízkování, Vrcholové řízky a „in vitro“ (mikropropagace)

Množení - poznámka

vrcholové řízky po třech přímo do konečných 8-10 cm hrnků koření pod folií do tří týdnů

Konečné hrnky

8-10 cm hrnky dle velikosti produktu nebo miniplanten v 6 cm hrnkách

Retardace

chlormequat 0.4-0.8 % pro kompaktnější růst a olistění

Květní tvorba

pravděpodobně fotokumulativní; optimum 8-10 klux a 20°C-22°C

Doba kultivace

z vrcholových řízků tři - čtyři měsíce, expedici lépe načasovat do jarních nebo podzimních měsíců: v létě kvete méně

Celky sbírek

Celky sbírek v areálu ZF

S 1: přední pravá loď... / ZF - S - Experimentální zahrada - skleník

Ostatní

Poznámka

molekulární data přesouvají taxonu podrodu Streptocarpella blíže rodu saintpaulia než ostatním streptokarpům, skupina však zůstává značně parafyletická (Harisson & al., 1999)

Odkazy

Hilliard O.M., Burtt B.L. (1971): Streptocarpus. University Natal Press, Pietermaritzburg; Möller M., Cronk Q. (2001): Phylogenetic studies in Streptocarpus: reconstruction of biogeographic history and distribution patterns. Systematics and Geography of

Grafické přílohy